
=head1 НАЗВА

virt-v2v - перетворення гостьової системи для використання KVM

=head1 КОРОТКИЙ ОПИС

 virt-v2v [-i mode] [other -i* options]
          [-o mode] [other -o* options]
          [guest|filename]

 virt-v2v --in-place
          [-i mode] [other -i* options]
          [guest|filename]

=head1 ОПИС

Virt-v2v converts a single guest from a foreign hypervisor to run on KVM.
It can read Linux and Windows guests running on VMware, Xen, Hyper-V and
some other hypervisors, and convert them to KVM managed by libvirt,
OpenStack, oVirt, Red Hat Virtualisation (RHV) or several other targets.  It
can modify the guest to make it bootable on KVM and install virtio drivers
so it will run quickly.

Існує також супутня оболонка із назвою L<virt-p2v(1)>, яка постачається у
форматі ISO, образу компакт-диска або PXE, який можна завантажити на
фізичних машинах із метою віртуалізації цих машин (фізична машина у
віртуальну, або physical to virtual чи p2v).

=head2 Input and Output

You normally run virt-v2v with several I<-i*> options controlling the input
mode and also several I<-o*> options controlling the output mode.  In this
sense, "input" refers to the source foreign hypervisor such as VMware, and
"output" refers to the target KVM-based management system such as oVirt or
OpenStack.

The input and output sides of virt-v2v are separate and unrelated.  Virt-v2v
can read from any input and write to any output.  Therefore these sides of
virt-v2v are documented separately in this manual.

Virt-v2v normally copies from the input to the output, called "copying
mode".  In this case the source guest is always left unchanged.  In-place
conversion (I<--in-place>) only uses the I<-i*> options and modifies the
source guest in-place.  (See L</In-place conversion> below.)

=head2 Other virt-v2v topics

L<virt-v2v-support(1)> — Supported hypervisors, virtualization management
systems, guests.

L<virt-v2v-input-vmware(1)> — Input from VMware.

L<virt-v2v-input-xen(1)> — Input from Xen.

L<virt-v2v-output-local(1)> — Output to local files or local libvirt.

L<virt-v2v-output-rhv(1)> — Output to oVirt or RHV.

L<virt-v2v-output-openstack(1)> — Output to OpenStack.

L<virt-v2v-release-notes-1.42(1)> — Release notes for older 1.42 release.

=head1 ПРИКЛАДИ

=head2 Перетворення з сервера vCenter VMware до локальної libvirt

Нехай маємо сервер vCenter VMware із назвою C<vcenter.example.com>,
датацентр із назвою C<Datacenter> і гіпервізор ESXi із назвою C<esxi>. Нам
потрібно перетворити гостьову систему із назвою C<vmware_guest> так, щоб її
можна було запустити локально під керуванням libvirt.

 virt-v2v -ic vpx://vcenter.example.com/Datacenter/esxi vmware_guest

У цьому випадку, найімовірніше, вам доведеться запускати virt-v2v від імені
користувача C<root>, оскільки програмі буде потрібен обмін даними із фоновою
службою libvirt системи і копіювання дисків гостьової системи до
F</var/lib/libvirt/images>.

For more information see L<virt-v2v-input-vmware(1)>.

=head2 Перетворення з VMware до RHV/oVirt

This is the same as the previous example, except you want to send the guest
to a RHV Data Domain using the RHV REST API.  Guest network interface(s) are
connected to the target network called C<ovirtmgmt>.

 virt-v2v -ic vpx://vcenter.example.com/Datacenter/esxi vmware_guest \
   -o rhv-upload -oc https://ovirt-engine.example.com/ovirt-engine/api \
   -os ovirt-data -op /tmp/ovirt-admin-password -of raw \
   -oo rhv-cafile=/tmp/ca.pem -oo rhv-direct \
   --bridge ovirtmgmt

У цьому випадку основна система, де запущено virt-v2v, працює як B<сервер
перетворення>.

For more information see L<virt-v2v-output-rhv(1)>.

=head2 Перетворення з гіпервізору ESXi за допомогою SSH до локальної libvirt

Нехай маємо гіпервізор ESXi із назвою C<esxi.example.com> і уможливленим
доступом за допомогою SSH. Потрібно перетворити його зі сховища VMFS на
сервері до локального файла.

 virt-v2v \
   -i vmx -it ssh \
   "ssh://root@esxi.example.com/vmfs/volumes/datastore1/guest/guest.vmx" \
   -o local -os /var/tmp

Гостьову систему перед перетворенням має бути вимкнено. Потреби у запуску
virt-v2v від імені користувача root у цьому випадку I<немає>.

For more information about converting from VMX files see
L<virt-v2v-input-vmware(1)>.

=head2 Convert disk image to OpenStack

Given a disk image from another hypervisor that you want to convert to run
on OpenStack (only KVM-based OpenStack is supported), you can run virt-v2v
inside an OpenStack VM (called C<v2v-vm> below), and do:

 virt-v2v -i disk disk.img -o openstack -oo server-id=v2v-vm

See L<virt-v2v-output-openstack(1)>.

=head2 Перетворення образу диска на образ диска

Нехай маємо образ диска з іншого гіпервізору, який слід перетворити для
запуску на KVM. Тоді можна піти одним зі двох шляхів. Найпростішим шляхом
буде такий:

 virt-v2v -i disk диск.img -o local -os /var/tmp

де virt-v2v має визначити усі параметри вхідного образу F<disk.img> і (у
цьому випадку) записати перетворений результат до F</var/tmp>.

Складнішим способом є створення L<XML
libvirt|http://libvirt.org/formatdomain.html> із описом вхідної гостьової
системи (якщо можна якось отримати XML libvirt з початкового гіпервізора,
все стає набагато простішим). Далі, можна зробити так:

 virt-v2v -i libvirtxml guest-domain.xml -o local -os /var/tmp

Оскільки F<guest-domain.xml> містить шляхи до образів гостьової системи, вам
не потрібно вказувати назву образу диска у рядку команди.

Щоб перетворити локальний образ диска і негайно завантажити його у
локальному qemu, віддайте таку команду:

 virt-v2v -i disk disk.img -o qemu -os /var/tmp -oo qemu-boot

=head1 ПАРАМЕТРИ

=over 4

=item B<--help>

Показати довідкове повідомлення.

=item B<--bandwidth> bps

=item B<--bandwidth-file> filename

Some input methods are able to limit the network bandwidth they will use
statically or dynamically.  In the first variant this sets the bandwidth
limit statically in bits per second.  Formats like C<10M> may be used
(meaning 10 megabits per second).

In the second variant the bandwidth is limited dynamically from the content
of the file (also in bits per second, in the same formats supported by the
first variant).  You may use both parameters together, meaning: first limit
to a static rate, then you can create the file while virt-v2v is running to
adjust the rate dynamically.

This is only supported for:

=over 4

=item *

L<input from Xen|virt-v2v-input-xen(1)>

=item *

L<input from VMware VMX|virt-v2v-input-vmware(1)/INPUT FROM VMWARE VMX> when
using the SSH transport method

=item *

L<input from VDDK|virt-v2v-input-vmware(1)/INPUT FROM VDDK>

=item *

I<-i libvirtxml> when using HTTP or HTTPS disks

=item *

L<input from VMware vCenter server|virt-v2v-input-vmware(1)/INPUT FROM
VMWARE VCENTER SERVER>

=back

The options are silently ignored for other input methods.

=item B<-b> ...

=item B<--bridge> ...

Див. I<--network> нижче.

=item B<--colors>

=item B<--colours>

Використовувати послідовності символів ANSI для розфарбовування
повідомлень. Ці послідовності типово використовуються, якщо дані виводяться
на термінал tty.  Якщо дані, виведені програмою, спрямовуються до файла,
послідовності визначення кольорів ANSI буде вимкнено, якщо ви не додасте до
команди цей параметр.

=item B<--compressed>

This is the same as I<-oo compressed>.

=item B<--echo-keys>

Типово, якщо virt-v2v попросить вас ввести ключ або пароль, програма не
відтворюватиме введені символи на екрані. Якщо ви не боїтеся
TEMPEST-нападів, або у вашій кімнаті нікого, окрім вас, немає, ви можете
скористатися цим прапорцем, щоб бачити, які саме символи ви вводите.

Зауважте, що цей параметр стосується лише ключів і паролів до зашифрованих
пристроїв і розділів, а не паролів, які використовуються для встановлення
з'єднання із віддаленими серверами.

=item B<-i> B<disk>

Встановити метод введення I<disk>.

У цьому режимі ви можете читати образ диска віртуальної машини без
метаданих. virt-v2v намагається визначити найкращі типові значення для
метаданих. Ці значення, зазвичай, є адекватними, але ви можете додатково
змінити їх (наприклад, змінити об'єм пам'яті або кількість віртуальних
процесорів) за допомогою параметра I<-i libvirtxml>. У цей спосіб може бути
імпортовано лише гостьові системи, які використовують лише один диск.

=item B<-i> B<libvirt>

Встановити метод введення I<libvirt>. Цей метод є типовим.

У цьому режимі вам слід вказати назву гостьової системи libvirt або UUID у
рядку команди. Ви також можете вказати адресу з'єднання libvirt
(див. I<-ic>).

=item B<-i> B<libvirtxml>

Встановити метод введення I<libvirtxml>.

In this mode you have to pass a libvirt XML file on the command line.  This
file is read in order to get metadata about the source guest (such as its
name, amount of memory), and also to locate the input disks.  See L</Minimal
XML for -i libvirtxml option> below.

=item B<-i> B<local>

Те саме, що і I<-i disk>.

=item B<-i> B<ova>

Встановити метод введення I<ova>.

In this mode you can read a VMware ova file.  Virt-v2v will read the ova
manifest file and check the vmdk volumes for validity (checksums)  as well
as analyzing the ovf file, and then convert the guest.  See
L<virt-v2v-input-vmware(1)>.

=item B<-i> B<vmx>

Встановити метод введення I<vmx>.

In this mode you can read a VMware vmx file directly or over SSH.  This is
useful when VMware VMs are stored on an NFS server which you can mount
directly, or where you have access by SSH to an ESXi hypervisor.  See
L<virt-v2v-input-vmware(1)>.

=item B<-ic> адреса_libvirt

Вказати адресу з'єднання libvirt, яким слід скористатися під час читання
гостьової системи. Використовується, лише якщо S<I<-i libvirt>>.

Можна використовувати лише локальні з'єднання libvirt, з'єднання vCenter
VMware або віддалені з'єднання Xen RHEL 5. Інші віддалені з'єднання libvirt,
загалом, не працюватимуть.

See also L<virt-v2v-input-vmware(1)>, L<virt-v2v-input-xen(1)>.

=item B<-if> формат

Лише для I<-i disk>. Цей параметр вказує формат образу диска вхідних
даних. Для інших варіантів вхідних даних вам слід вказати формат вхідних
даних у метаданих.

=item B<--in-place>

Не створювати виведену віртуальну машину у гіпервізорі призначення. Замість
цього, скоригувати гостьову операційну систему у початковій віртуальній
машині для запуску у початковому гіпервізорі.

Цей режим призначено для інтеграції із іншими наборами інструментів, які
відповідають за перетворення налаштувань віртуальної машини, забезпечення
повернення до початкового стану, якщо стануться помилки, перетворення
сховища даних тощо.

See L</In-place conversion> below.

Конфліктує з усіма параметрами I<-o *>.

=item B<-io> OPTION=VALUE

Set input option(s) related to the current input mode or transport.  To
display short help on what options are available you can use:

 virt-v2v -it vddk -io "?"

=item B<-io vddk-libdir=>LIBDIR

Встановити каталог бібліотеки VDDK. У цьому каталозі мають I<міститися>
підкаталоги із назвами F<include>, F<lib64> тощо, але у аргументі параметра
не повинно бути самої частини назви каталогу F<lib64>.

In most cases this parameter is required when using the I<-it vddk> (VDDK)
transport.  See L<virt-v2v-input-vmware(1)> for details.

=item B<-io vddk-thumbprint=>xx:xx:xx:...

Встановити відбиток віддаленого сервера VMware.

This parameter is required when using the I<-it vddk> (VDDK) transport.  See
L<virt-v2v-input-vmware(1)> for details.

=item B<-io vddk-config=>FILENAME

=item B<-io vddk-cookie=>COOKIE

=item B<-io vddk-nfchostport=>PORT

=item B<-io vddk-port=>PORT

=item B<-io vddk-snapshot=>SNAPSHOT-MOREF

=item B<-io vddk-transports=>MODE:MODE:...

When using VDDK mode, these options are passed unmodified to the
L<nbdkit(1)> VDDK plugin.  Please refer to L<nbdkit-vddk-plugin(1)>.  Do not
use these options unless you know what you are doing.  These are all
optional.

=item B<-ip> filename

Supply a file containing a password to be used when connecting to the target
hypervisor.  If this is omitted then the input hypervisor may ask for the
password interactively.  Note the file should contain the whole password,
B<without any trailing newline>, and for security the file should have mode
C<0600> so that others cannot read it.

=item B<-it> B<ssh>

When using I<-i vmx>, this enables the ssh transport.  See
L<virt-v2v-input-vmware(1)>.

=item B<-it> B<vddk>

Use VMware VDDK as a transport to copy the input disks.  See
L<virt-v2v-input-vmware(1)>.  If you use this parameter then you may need to
use other I<-io vddk*> options to specify how to connect through VDDK.

__INCLUDE:key-option.pod__

__INCLUDE:keys-from-stdin-option.pod__

Note I<--keys-from-stdin> only applies to keys and passphrases for encrypted
devices and partitions, not for passwords used to connect to remote servers.

=item B<--mac> aa:bb:cc:dd:ee:ffB<:network:>out

=item B<--mac> aa:bb:cc:dd:ee:ffB<:bridge:>out

Map source NIC MAC address to a network or bridge.

See L</Networks and bridges> below.

=item B<--mac> aa:bb:cc:dd:ee:ffB<:ip:>ipaddr[,gw[,len[,ns,ns,...]]]

Force a particular interface (controlled by its MAC address) to have a
static IP address after boot.

The fields in the parameter are: C<ipaddr> is the IP address.  C<gw> is the
optional gateway IP address.  C<len> is the subnet mask length (an
integer).  The final parameters are zero or more nameserver IP addresses.

This option can be supplied zero or more times.

You only need to use this option for certain broken guests such as Windows
which are unable to preserve MAC to static IP address mappings
automatically.  You don't need to use it if Windows is using DHCP.  It is
currently ignored for Linux guests since they do not have this problem.

=item B<--machine-readable>

=item B<--machine-readable>=format

This option is used to make the output more machine friendly when being
parsed by other programs.  See L</Machine readable output> below.

=item B<-n> вхід:вихід

=item B<-n> вихід

=item B<--network> вхід:вихід

=item B<--network> вихід

=item B<-b> вхід:вихід

=item B<-b> вихід

=item B<--bridge> вхід:вихід

=item B<--bridge> вихід

Пов'язати мережу (або місток) із назвою C<вхід> із мережею (або містком) із
назвою C<вихід>. Якщо не вказано префікс C<вхід:>, із C<вихід> буде
пов'язано усі інші мережі (або містки).

See L</Networks and bridges> below.

=item B<-o> B<disk>

Те саме, що і I<-o local>.

=item B<-o> B<glance>

This is a legacy option.  You should probably use I<-o openstack> instead.

Set the output method to OpenStack Glance.  In this mode the converted guest
is uploaded to Glance.  See L<virt-v2v-output-openstack(1)>.

=item B<-o> B<json>

Set the output method to I<json>.

In this mode, the converted guest is written to a local directory specified
by I<-os /dir> (the directory must exist), with a JSON file containing the
majority of the metadata that virt-v2v gathered during the conversion.

See L<virt-v2v-output-local(1)>.

=item B<-o> B<libvirt>

Встановити метод виведення I<libvirt>. Цей метод є типовим.

У цьому режимі перетворену гостьову систему буде створено як гостьову
систему libvirt. Ви також можете вказати адресу з'єднання libvirt
(див. I<-oc>).

See L<virt-v2v-output-local(1)>.

=item B<-o> B<local>

Встановити метод виведення до I<local>.

У цьому режимі перетворену гостьову систему буде записано до локального
каталогу, вказаного за допомогою параметра I<-os /каталог> (каталог має
існувати). Перетворені диски гостьової системи буде записано так:

 /каталог/назва-sda
 /каталог/назва-sdb
 [тощо]

Також буде створено файл XML libvirt із метаданими гостьової системи:

 /каталог/назва.xml

де C<назва> — назва гостьової системи.

=item B<-o> B<null>

Встановити метод виведення до I<null>.

The guest is converted and copied but the results are thrown away and no
metadata is written.

=item B<-o> B<openstack>

Set the output method to OpenStack.  See L<virt-v2v-output-openstack(1)>.

=item B<-o> B<ovirt>

Те саме, що і I<-o rhv>.

=item B<-o> B<ovirt-upload>

This is the same as I<-o rhv-upload>.

=item B<-o> B<qemu>

Встановити метод виведення до I<qemu>.

Дія параметра подібна до I<-o local>, але при виконанні команди програма
записує скрипт командної оболонки, яким можна скористатися для завантаження
гостьової системи у qemu. Перетворені диски і скрипт оболонки буде записано
до каталогу, вказаного за допомогою параметра I<-os>.

When using this output mode, you can also specify the I<-oo qemu-boot>
option which boots the guest under qemu immediately.

=item B<-o> B<rhev>

Те саме, що і I<-o rhv>.

=item B<-o> B<rhv>

Встановити метод виведення до I<rhv>.

Перетворену гостьову систему буде записано до домену сховища експортування
RHV. Слід також вказати параметр I<-os> для визначення розташування домену
сховища експортування. Зауважте, що використання цього параметр не імпортує
гостьову систему до RHV. Вам доведеться зробити це пізніше за допомогою
інтерфейсу сховища.

See L<virt-v2v-output-rhv(1)>.

=item B<-o> B<rhv-upload>

Set the output method to I<rhv-upload>.

The converted guest is written directly to a RHV Data Domain.  This is a
faster method than I<-o rhv>, but requires oVirt or RHV E<ge> 4.2.

See L<virt-v2v-output-rhv(1)>.

=item B<-o> B<vdsm>

Встановити метод виведення до I<vdsm>.

Цей режим подібний до I<-o rhv>, але тут треба вказувати повний шлях до
домену даних:
F</rhv/data-center/E<lt>uuid-датацентруE<gt>/E<lt>uuid-домену-данихE<gt>>.
Цей режим використовується, лише якщо virt-v2v запущено під керуванням VDSM.

=item B<-oa> B<sparse>

=item B<-oa> B<preallocated>

Встановити режим розміщення виведеного файла. Типовим режимом є C<sparse>
(розріджений файл).

=item B<-oc> URI

Specify a connection URI to use when writing the converted guest.

For S<I<-o libvirt>> this is the libvirt URI.  Only local libvirt
connections can be used.  Remote libvirt connections will not work.  See
L<virt-v2v-output-local(1)> for further information.

=item B<-of> формат

Під час перетворення гостьової системи перетворити диски до вказаного
формату.

Якщо не вказано, буде використано формат вхідних даних.

=item B<-on> назва

Перейменувати гостьову систему під час перетворення. Якщо цей параметр не
використано, назва виведеного результату буде тією самою, що і назва вхідної
системи.

=item B<-oo> OPTION=VALUE

Set output option(s) related to the current output mode.  To display short
help on what options are available you can use:

 virt-v2v -o rhv-upload -oo "?"

=item B<-oo compressed>

For outputs which support qcow2 format (I<-of qcow2>), this writes a
compressed qcow2 file.  It is the equivalent to the I<-c> option of
L<qemu-img(1)>.

=item B<-oo guest-id=>C<ID>

For I<-o openstack> (L<virt-v2v-output-openstack(1)>) only, set a guest ID
which is saved on each Cinder volume in the C<virt_v2v_guest_id> volume
property.

=item B<-oo qemu-boot>

Лише якщо використовується I<-o qemu>, негайно завантажує гостьову систему
після завершення роботи virt-v2v.

=item B<-oo verify-server-certificate>

=item B<-oo verify-server-certificate=>C<true|false>

For I<-o openstack> (L<virt-v2v-output-openstack(1)>) only, this can be used
to disable SSL certification validation when connecting to OpenStack by
specifying I<-oo verify-server-certificate=false>.

=item B<-oo os->*B<=>*

For I<-o openstack> (L<virt-v2v-output-openstack(1)>) only, set optional
OpenStack authentication.  For example I<-oo os-username=>NAME is equivalent
to C<openstack --os-username=NAME>.

=item B<-oo rhv-cafile=>F<ca.pem>

For I<-o rhv-upload> (L<virt-v2v-output-rhv(1)>) only, the F<ca.pem> file
(Certificate Authority), copied from F</etc/pki/ovirt-engine/ca.pem> on the
oVirt engine.

=item B<-oo rhv-cluster=>C<CLUSTERNAME>

For I<-o rhv-upload> (L<virt-v2v-output-rhv(1)>) only, set the RHV Cluster
Name.  If not given it uses C<Default>.

=item B<-oo rhv-direct>

For I<-o rhv-upload> (L<virt-v2v-output-rhv(1)>) only, if this option is
given then virt-v2v will attempt to directly upload the disk to the oVirt
node, otherwise it will proxy the upload through the oVirt engine.  Direct
upload requires that you have network access to the oVirt nodes.  Non-direct
upload is slightly slower but should work in all situations.

=item B<-oo rhv-verifypeer>

For I<-o rhv-upload> (L<virt-v2v-output-rhv(1)>) only, verify the oVirt/RHV
server’s identity by checking the server‘s certificate against the
Certificate Authority.

=item B<-oo server-id=>C<NAME|UUID>

For I<-o openstack> (L<virt-v2v-output-openstack(1)>) only, set the name of
the conversion appliance where virt-v2v is running.

=item B<-oo vdsm-compat=0.10>

=item B<-oo vdsm-compat=1.1>

Якщо вказано I<-o vdsm> і форматом виведення даних є qcow2, ми додаємо
параметр qcow2 I<compat=0.10> до файла виведених даних для сумісності із
RHEL 6 (див. L<https://bugzilla.redhat.com/1145582>).

If I<-oo vdsm-compat=1.1> is used then modern qcow2 (I<compat=1.1>)  files
are generated instead.

Currently I<-oo vdsm-compat=0.10> is the default, but this will change to
I<-oo vdsm-compat=1.1> in a future version of virt-v2v (when we can assume
that everyone is using a modern version of qemu).

B<Зауважте, що цей параметр стосується лише даних, виведених при
використанні I<-o vdsm>>. В усіх інших режимах виведення (зокрема, при
використанні I<-o rhv>) завжди створюватимуться файли сучасної версії qcow2,
I<compat=1.1>.

Якщо доступний цей параметр, C<vdsm-compat-option> буде представлено у
форматі виведення I<--machine-readable>.

=item B<-oo vdsm-image-uuid=>UUID

=item B<-oo vdsm-vol-uuid=>UUID

=item B<-oo vdsm-vm-uuid=>UUID

=item B<-oo vdsm-ovf-output=>DIR

Зазвичай, при використанні режиму виведення RHV програма вибирає
псевдовипадкові значення UUID для гостьової системи призначення. Втім, VDSM
потребує керування UUID і передає значення цих параметрів, якщо virt-v2v
працює під керуванням VDSM. Параметри керують такими значеннями:

=over 4

=item *

the image directory of each guest disk (I<-oo vdsm-image-uuid>) (this option
is passed once for each guest disk)

=item *

UUIDs for each guest disk (I<-oo vdsm-vol-uuid>) (this option is passed once
for each guest disk)

=item *

the OVF file name (I<-oo vdsm-vm-uuid>).

=item *

the OVF output directory (default current directory) (I<-oo
vdsm-ovf-output>).

=back

Формат запису UUID: C<12345678-1234-1234-1234-123456789abc> (кожна
шістнадцяткова цифра може приймати значення C<0-9> або C<a-f>), відповідно
до S<OSF DCE 1.1>.

Ці параметри можна використовувати лише з I<-o vdsm>.

=item B<-oo vdsm-ovf-flavour=>flavour

This option controls the format of the OVF generated at the end of
conversion.  Currently there are two possible flavours:

=over 4

=item rhvexp

The OVF format used in RHV export storage domain.

=item ovirt

The OVF format understood by oVirt REST API.

=back

For backward compatibility the default is I<rhvexp>, but this may change in
the future.

=item B<-op> file

Supply a file containing a password to be used when connecting to the target
hypervisor.  Note the file should contain the whole password, B<without any
trailing newline>, and for security the file should have mode C<0600> so
that others cannot read it.

=item B<-os> сховище

Розташування сховища даних для перетвореної гостьової системи.

Для I<-o libvirt> цей параметр визначає каталог буфера libvirt
(див. S<C<virsh pool-list>>) або UUID буфера.

For I<-o json>, I<-o local> and I<-o qemu>, this is a directory name.  The
directory must exist.

For I<-o rhv-upload>, this is the name of the destination Storage Domain.

For I<-o openstack>, this is the optional Cinder volume type.

Для I<-o rhv> це може бути шлях NFS домену сховища експортування (Export
Storage Domain) у форматі C<E<lt>вузолE<gt>:E<lt>шляхE<gt>>. Приклад:

 rhv-storage.example.com:/rhv/export

Місце експортування NFS має бути придатним до монтування та доступним для
запису користувачем та вузлом, де запущено virt-v2v, оскільки програмі
virt-v2v потрібно буде його змонтувати під час роботи. Отже, ймовірно, вам
доведеться запустити virt-v2v від імені користувача C<root>.

B<Альтернативний варіант:> ви можете змонтувати домен сховища експортування
власноруч і вказати його точку монтування за допомогою I<-os>. Зауважте, що
virt-v2v все ще потрібно буде вести запис до цього віддаленого каталогу,
тому virt-v2v все одно доведеться запускати від імені C<root>.

Вам буде повідомлено про помилку, якщо virt-v2v не вдасться змонтувати домен
сховища експортування або здійснити до нього запис.

=item B<--print-source>

Print information about the source guest and stop.  This option is useful
when you are setting up network and bridge maps.  See L</Networks and
bridges>.

=item B<--qemu-boot>

This is the same as I<-oo qemu-boot>.

=item B<-q>

=item B<--quiet>

Цей параметр вимикає смужки поступу та інші необов'язкові до виведення дані.

=item B<--root ask>

=item B<--root single>

=item B<--root first>

=item B<--root> /dev/sdX

=item B<--root> /dev/VG/LV

Вибрати кореневу файлову систему для перетворення.

Якщо у віртуальній машині передбачено декілька варіантів завантаження або у
віртуальній машині є сторонні файлові системи, які виглядають як розділи
операційних систем, за допомогою цього параметра можна вибрати кореневу
файлову систему (тобто диск C<C:> або F</>) операційної системи, яку слід
перетворити. Використання консолі відновлення Windows, деякі долучені диски
DVD та вади у евристиці засобу інспектування libguestfs можуть призвести до
помилкового визначення гостьової операційної системи як такої, у якій
передбачено варіанти завантаження.

Типовим варіантом у virt-v2v E<le> 0.7.1 був параметр S<I<--root single>>,
який спричиняв аварійне завершення virt-v2v, якщо виявлялася операційна
система із варіантами завантаження.

Починаючи з версії virt-v2v E<ge> 0.7.2 типовим режимом є S<I<--root ask>>:
якщо буде виявлено варіанти завантаження у віртуальній машині, virt-v2v
припинить роботу, виведе список усіх можливих кореневих файлових системи і
попросить користувача вказати ту, яку слід перетворити. Це потребує роботи
virt-v2v у інтерактивному режимі.

S<I<--root first>> означає, що слід вибрати перший кореневий пристрій, якщо
буде виявлено операційну систему із варіантами завантаження. Оскільки
виявлення кореневих пристроїв пов'язано із евристикою, іноді програма може
вибрати помилковий пристрій.

Ви також можете вказати певний кореневий пристрій за назвою, наприклад,
S<I<--root /dev/sda2>> означає, що слід використати другий розділ на першому
диску. Якщо іменованого кореневого пристрою не існує або його не вдасться
визначити як кореневий пристрій, virt-v2v повідомить про помилку і завершить
роботу.

Зауважте, що у grub є вада, яка заважає успішно завантажувати систему із
варіантами завантаження, якщо увімкнено virtio. Grub може завантажувати лише
операційні системи з першого диска virtio. Зокрема, F</boot> має бути першим
диском virtio, і grub не може ланцюгово завантажувати операційну систему,
яка не зберігається на першому диску virtio.

=item B<-v>

=item B<--verbose>

Увімкнути докладний показ повідомлень з метою діагностики.

=item B<-V>

=item B<--version>

Показати дані щодо версії і завершити роботу.

=item B<-x>

Увімкнути трасування викликів програмного інтерфейсу libguestfs.

=back

=head1 ПРИМІТКИ

=head2 Xen paravirtualized guests

У застарілих версіях virt-v2v можна було перетворити паравіртуалізовану
гостьову систему Xen на гостьову систему KVM встановленням нового ядра. Ця
версія virt-v2v I<не> намагатиметься встановити будь-яке нове ядро. Замість
цього, вона повідомить вам про помилку, якщо доступними виявляться I<лише>
паравіртуалізовані ядра Xen.

Тому, перш ніж виконувати перетворення, вам слід перевірити, чи встановлено
у системі звичайне ядро. Для деяких застарілих дистрибутивів Linux це
означає, що має бути встановлено ядро із наведеної нижче таблиці:

 RHEL 3         (Неможливо визначити, не було ядра PV Xen)
 
 RHEL 4         i686 з > 10 ГБ пам'яті: встановіть «kernel-hugemem»
                i686 SMP: встановіть «kernel-smp»
                інші i686: встановіть «kernel»
                x86-64 SMP з > 8 процесорів: встановіть «kernel-largesmp»
                x86-64 SMP: встановіть «kernel-smp»
                інші x86-64: встановіть «kernel»
 
 RHEL 5         i686: встановіть «kernel-PAE»
                x86-64: встановіть «kernel»
 
 SLES 10        i586 з > 10 ГБ оперативної пам'яті: встановіть «kernel-bigsmp»
                i586 SMP: встановіть «kernel-smp»
                інша i586: встановіть «kernel-default»
                x86-64 SMP: встановіть «kernel-smp»
                other x86-64: встановіть «kernel-default»
 
 SLES 11+       i586: встановіть «kernel-pae»
                x86-64: встановіть «kernel-default»

 Windows        (Неможливо визначити, не існує ядер Windows для PV Xen)

=head2 Enabling virtio

«Virtio» — назва набору драйверів, які значно пришвидшують роботу диска
(блокового пристрою), мережі та інших дій у гостьовій системі у KVM.

У застарілих версіях virt-v2v можна було встановити ці драйвери для певних
гостьових систем Linux. Ця версія virt-v2v I<не> намагатиметься встановити
нові ядра Linux або драйвери, але попередить вас, якщо їх ще не встановлено.

Щоб увімкнути virtio і поліпшити швидкодію гостьової системи після
перетворення, вам слід переконатися, що у системі встановлено B<принаймні>
вказані у наведеній нижче таблиці версії пакунків ще I<до> перетворення.

 RHEL 3         Немає доступних драйверів virtio
 
 RHEL 4         ядро >= 2.5.9-89.EL
                lvm2 >= 2.02.42-5.el4
                device-mapper >= 1.02.28-2.el4
                selinux-policy-targeted >= 1.17.30-2.152.el4
                policycoreutils >= 1.18.1-4.13
 
 RHEL 5         ядро >= 2.6.18-128.el5
                lvm2 >= 2.02.40-6.el5
                selinux-policy-targeted >= 2.4.6-203.el5
 
 RHEL 6+        усі версії підтримують virtio
 
 Fedora         усі версії підтримують virtio
 
 SLES 11+       усі версії підтримують virtio
 
 SLES 10        ядро >= 2.6.16.60-0.85.1
 
 OpenSUSE 11+   усі версії підтримують virtio
 
 OpenSUSE 10    ядро >= 2.6.25.5-1.1

 Debian 6+      Підтримку virtio передбачено в усіх версіях

 Ubuntu 10.04+  — підтримку virtio передбачено в усіх версіях

 Windows        драйвери встановлюються з ISO або каталогу, на який
                вказує змінна середовища VIRTIO_WIN, якщо її встановлено

=head2 RHEL 4: SELinux relabel appears to hang forever

У RHEL E<le> 4.7 була вада, яка спричиняла до того, що повторне встановлення
міток SELinux «зависало» на такому повідомленні:

 *** Warning -- SELinux relabel is required. ***
 *** Disabling security enforcement.         ***
 *** Relabeling could take a very long time, ***
 *** depending on file system size.          ***

Насправді, система очікувала від вас натискання клавіші (але ніяк візуально
про це не повідомляла). Ви можете або натиснути клавішу C<[Return]>, у
результаті чого гостьова система завершить повторне встановлення міток і
перезавантажиться, або можете встановити policycoreutils E<ge> 1.18.1-4.13
до запуску перетворення v2v. Див. також
L<https://bugzilla.redhat.com/show_bug.cgi?id=244636>

=head2 Debian і Ubuntu

=head3 "попередження: не вдалося визначити спосіб оновлення налаштувань Grub2"

У поточній версії virt-v2v не передбачено способу визначити типове ядро у
гостьових системах Debian та Ubuntu, які використовують завантажувач GRUB
2. Це означає, що virt-v2v не змінюватиме типового ядра для завантаження,
навіть якщо це не краще ядро, яке доступне у гостьовій
системі. Рекомендуємо, перш ніж користуватися virt-v2v, зробити так, щоб
типове ядро для завантаження було найкращим з доступних у гостьовій системі
ядер (наприклад, просто оновивши гостьову систему до найсвіжішої версії).

=head3 "vsyscall attempted with vsyscall=none"

When run on a recent Debian host virt-v2v may fail to convert guests which
were created before 2013.  In the debugging output you will see a crash
message similar to:

 vsyscall attempted with vsyscall=none ip:...
 segfault at ...

This is caused because Debian removed support for running old binaries which
used the legacy vsyscall page to call into the kernel.

You can work around this problem by running this command before running
virt-v2v:

 export LIBGUESTFS_APPEND="vsyscall=emulate"

For more information, see L<https://bugzilla.redhat.com/1592061>

=head2 Windows

=head3 Швидкий запуск у Windows E<ge> 8 є несумісним із virt-v2v

Гостьові системи, у яких використовується можливість Windows E<ge> 8 «Fast
Startup» (або гостьові системи, які було приспано), не можна перетворити за
допомогою virt-v2v. Програма повідомлятиме про таку помилку:

 virtv2v: помилка: не вдалося змонтувати образ диска для запису. Ймовірно, це
 сталося через те, що у гостьовій системі використано Windows Hibernation або
 Fast Restart. Вам слід вимкнути ці можливості (у гостьовій системі), щоб
 скористатися virt-v2v.
Як і повідомляється, вам слід завантажити гостьову систему і вимкнути
можливість швидкого запуску (Панель керування → Живлення → Виберіть дію для
кнопки живлення → Змінити параметри, які зараз недоступні → Увімкнути
швидкий запуск), потім вимкнути гостьову систему. Після цього ви зможете
перетворити її.

Щоб дізнатися більше, див. L<guestfs(3)/ПРИСИПЛЯННЯ WINDOWS  ТА ШВИДКИЙ
ЗАПУСК WINDOWS 8>.

=head3 Boot failure: 0x0000007B

Неможливість завантаження спричинено тим, що Windows не може знайти або
завантажити належний драйвер диска (наприклад F<viostor.sys>). Якщо у вас
виникає ця помилка, ось декілька речей, які можуть допомогти:

=over 4

=item *

Спочатку, до перетворення, переконайтеся, що гостьова система завантажується
на початковому гіпервізорі.

=item *

Перевірте, чи є у вас драйвери virtio Windows у F</usr/share/virtio-win>, і
що virt-v2v не виводила жодних попереджень щодо неможливості встановити
драйвери virtio.

У S<Red Hat Enterprise Linux 7> вам слід буде встановити підписані драйвери
з пакунка C<virtio-win>. Якщо у вас немає доступу до підписаних драйверів,
вам, ймовірно, слід вимкнути підписування драйверів у меню завантаження.

=item *

Перевірте, чи ви надаєте інтерфейс virtio-blk (B<не> virtio-scsi і B<не>
ide) гостьовій системі. У командному рядку qemu/KVM ви маєте бачити щось
подібне до такого:

 ... -drive file=windows-sda,if=virtio ...

У XML libvirt має бути таке:

 <target dev='vda' bus='virtio'/>

=item *

Перевірте, чи не запобігає Windows Group Policy встановленню або
використанню драйвера. Спробуйте вилучити Windows Group Policy до
перетворення.

=item *

Перевірте, чи не встановлено якогось антивірусного або іншого програмного
забезпечення, яке реалізує заборони, подібні до Group Policy, щодо
встановлення або використання нових драйверів.

=item *

Увімкніть діагностику завантаження і перевірте, чи завантажується драйвер
F<viostor.sys>.

=back

=head3 OpenStack і повторна активація Windows

OpenStack не надає гостьовим системам стабільних адрес пристроїв та каналів
PCI. Кожного разу, коли створюється або запускається гостьова система,
OpenStack повторно створює від початку XML libvirt для цієї гостьової
системи. Створений таким чином XML libvirt не міститиме полів
E<lt>addressE<gt>. Потім libvirt призначить адреси для пристроїв у
передбачуваний спосіб. Адреси можуть змінитися, якщо буде виконано будь-яку
з таких умов:

=over 4

=item *

До гостьової системи було додано новий диск або мережевий пристрій або з
гостьової системи було вилучено диск або мережевий пристрій.

=item *

Було змінено версію OpenStack або (можливо) libvirt.

=back

Оскільки Windows не подобаються такі «апаратні» зміни, це може спровокувати
початок процедури повторної активації Windows.

Це також може заважати завантаженню із повідомленням про помилку 7B
[див. попередній розділ], якщо у гостьовій системі є group policy із назвою
C<Device Installation Restrictions>.

=head3 Support for SHA-2 certificates in Windows 7 and Windows Server 2008 R2

Later versions of the Windows virtio drivers are signed using SHA-2
certificates (instead of SHA-1).  The original shipping Windows 7 and
Windows Server 2008 R2 did not understand SHA-2 certificates and so the
Windows virtio drivers will not install properly.

To fix this you must apply SHA-2 Code Signing Support from:
L<https://docs.microsoft.com/en-us/security-updates/SecurityAdvisories/2015/3033929>
before converting the guest.

For further information see:
L<https://bugzilla.redhat.com/show_bug.cgi?id=1624878>

=head2 Networks and bridges

Guests are usually connected to one or more networks, and when converted to
the target hypervisor you usually want to reconnect those networks at the
destination.  The options I<--network>, I<--bridge> and I<--mac> allow you
to do that.

Якщо ви не певні щодо того, які мережі і містки використовуються у
початковому гіпервізорі, ви можете вивчити початкові метадані (XML libvirt,
дані vCenter тощо). Ви також можете запустити virt-v2v з параметром
I<--print-source>, який призведе до того, що virt-v2v виведе доступну
програмі інформацію щодо початкового варіанта гостьової системи, а потім
завершить роботу.

У виведених даних з параметром I<--print-source> ви побачите розділ, де буде
показано картки мережевих інтерфейсів (NIC) гостьової системи:

 $ virt-v2v [-i ...] --print-source name
 [...]
 NIC:
     Network "default" mac: 52:54:00:d0:cf:0e

Bridges are special classes of network devices which are attached to a named
external network on the source hypervisor, for example:

 $ virt-v2v [-i ...] --print-source name
 [...]
 NICs:
     Bridge "br0"

To map a specific source bridge to a target network, for example C<br0> on
the source to C<ovirtmgmt> on the target, use:

 virt-v2v [...] --bridge br0:ovirtmgmt

To map every bridge to a target network, use:

 virt-v2v [...] --bridge ovirtmgmt

=head3 Fine-grained mapping of guest NICs

The I<--mac> option gives you more control over the mapping, letting you map
single NICs to either networks or bridges on the target.  For example a
source guest with two NICs could map them individually to two networks
called C<mgmt> and C<clientdata> like this:

 $ virt-v2v [...] \
    --mac 52:54:00:d0:cf:0e:network:mgmt \
    --mac 52:54:00:d0:cf:0f:network:clientdata

Note that virt-v2v does not have the ability to change a guest’s MAC
address.  The MAC address is part of the guest metadata and must remain the
same on source and target hypervisors.  Most guests will use the MAC address
to set up persistent associations between NICs and internal names (like
C<eth0>), with firewall settings, or even for other purposes like software
licensing.

=head2 Resource requirements

=head3 Мережа

Здається, найважливішим ресурсом для virt-v2v є канал мережі. Virt-v2v
повинна мати можливість копіювати дані гостьових систем із гігабітними або
навіть вищими швидкостями мережею.

Вам слід забезпечити швидке і якомога менш латентне з'єднання між серверами
(сервером перетворення, сервером NFS, vCenter, Xen).

=head3 Місце на диску

Virt-v2v places potentially large temporary files in C<$VIRT_V2V_TMPDIR>
(usually F</var/tmp>, see also L</ENVIRONMENT VARIBLES> below).  Using tmpfs
is a bad idea.

Для кожного диска гостьової системи тимчасово зберігається накладка. У ній
містяться дані щодо змін, які було внесено з часу перетворення, а також дані
кешу. Накладки не є дуже великими — типово десятки або декілька сотень
мегабайтів. Окрім накладок, місце на диску може використовуватися засобами
обробки вхідних і вихідних даних. Дані щодо цих витрат місця на диску
наведено у викладеній нижче таблиці.

=over 4

=item I<-i ova>

This temporarily places a full copy of the uncompressed source disks in
C<$VIRT_V2V_TMPDIR> (or F</var/tmp>).

=item I<-o glance>

This temporarily places a full copy of the output disks in
C<$VIRT_V2V_TMPDIR> (or F</var/tmp>).

=item I<-o local>

=item I<-o qemu>

Вам слід переконатися щодо у каталозі для виведення даних є достатньо
вільного місця для перетвореної гостьової системи.

=back

Див. також L</Мінімальне вільне місце у основній системі> нижче.

=head3 Ресурси vCenter VMware

У поточній версії копіювання з vCenter VMware є дуже повільним, ми вважаємо,
що це проблема з VMware. Щоб частково усунути цю проблему, слід забезпечити
роботу гіпервізору ESXi VMware та vCenter на швидкому обладнанні із великим
обсягом пам'яті.

=head3 Обчислювальні потужності і обсяг оперативної пам’яті

Virt-v2v не є особливо вимогливою до обчислювальних можливостей або обсягу
пам'яті. Якщо ви виконуєте багато паралельних перетворень, вам варто
виділити одне ядро процесора і 2 ГБ оперативної пам'яті на кожен запущений
екземпляр.

Virt-v2v можна запускати у віртуальній машині.

=head3 Обрізання

Virt-v2v намагається оптимізувати перетворення, ігноруючи дані файлової
системи гостьової операційної системи, які не використовуються. Це
стосується невикористаних блоків файлових систем, блоків, які містять лише
нулі, та вилучених файлів.

Для виконання цього завдання virt-v2v використовує неруйнівну дію
L<fstrim(8)>. Оскільки відповідна програма виконує дії із накладкою над
даними гостьової системи, початкова система B<ніяким чином> не змінюється.

Якщо робота цієї програми fstrim завершується помилкою, ви побачите
попередження, а virt-v2v продовжить роботу. Програма може працювати
повільніше (у деяких випадках набагато повільніше) через те, що копіюватиме
і невикористані частини диска.

На жаль, підтримка fstrim не є універсальною. Результат також залежить від
певних параметрів файлової системи, вирівнювання розділів та резервного
сховища даних. Наприклад, fstrim не можна застосовувати до файлових систем
NTFS, якщо вони займають розділи, які не вирівняно із базових сховищем
даних. Такого вирівнювання типово не було у Windows до Vista. Іншим
прикладом є файлові системи VFAT (використовуються гостьовими системами
UEFI) — їх взагалі не можна обрізати.

Підтримка fstrim у ядрі Linux поступово поліпшується, отже, з часом, ці
обмеження буде знято і virt-v2v працюватиме швидше.

=head2 Post-conversion tasks

=head3 Налаштовування гостьової мережі

У поточній версії virt-v2v не може переналаштувати мережу у гостьовій
системі. Якщо перетворену гостьову систему не з'єднано із тією самою
підмережею, що і початкову, її налаштування мережі має бути
оновлено. Див. також L<virt-customize(1)>.

=head3 Перетворення гостьової системи Windows

Процес перетворення гостьових систем Windows поділено на два етапи:

=over 

=item 1

Автономне перетворення.

=item 2

Перше завантаження.

=back

Гостьова система буде придатною до завантаження після етапу автономного
перетворення, але у ній усе ще не буде встановлено потрібних для належної
роботи драйверів. Драйвери буде встановлено автоматично під час першого
завантаження гостьової системи.

B<Зауваження>: не переривайте процесу автоматичного встановлення драйверів
під час першого входу до гостьової системи, оскільки це може завадити усім
наступним спробам завантажити гостьову систему належним чином.

=head2 Free space for conversion

=head3 Вільне місце у гостьовій системі

Virt-v2v перевіряє, чи достатньо місця у гостьовій файловій системі для
виконання перетворення. У поточній версії програма перевіряє таке:

=over 4

=item Linux root filesystem

Minimum free space: 100 MB

=item Linux F</boot>

Мінімальний вільний простір: 50 МБ

Причиною є те, що нам потрібно збирати нові initramfs для деяких перетворень
Enterprise Linux.

=item Windows C<C:> drive

Minimum free space: 100 MB

We may have to copy in many virtio drivers and guest agents.

=item Будь-яка інша придатна до монтування файлова система

Мінімальний вільний простір: 10 МБ

=back

In addition to the actual free space, each filesystem is required to have at
least 100 available inodes.

=head3 Мінімальний обсяг місця у основній системі

You must have sufficient free space in the host directory used to store
large temporary overlays (except in I<--in-place> mode).  To find out which
directory this is, use:

 $ df -h "`guestfish get-cachedir`"
 Ф. система        Розм   Вик  Дост Вик% змонтований на
 /dev/mapper/root   50G   40G  6.8G  86% /

and look under the C<Avail> column.  Virt-v2v will refuse to do the
conversion at all unless at least 1GB is available there.  You can change
the directory that virt-v2v uses by setting C<$VIRT_V2V_TMPDIR>.

See also L</Resource requirements> above and L</ENVIRONMENT VARIABLES>
below.

=head2 Running virt-v2v as root or non-root

Нічого у virt-v2v не потребує обов'язкових прав доступу root — програма
чудово працює і від імені звичайного користувача. Втім, використання деяких
зовнішніх можливостей може потребувати прав доступу root або інших
спеціалізованих користувачів:

=over 4

=item Монтування Export Storage Domain

При використанні параметрів I<-o rhv -os server:/esd> virt-v2v повинна мати
достатні права доступу до змонтованої системи NFS домену сховища
експортування з сервера C<server>.

Ви можете уникнути тут потреби у використання прав доступу root, якщо
змонтуєте диск власноруч до запуску virt-v2v і передасте його як параметр
команди I<-os /точка_монтування>, але перед цим прочитайте наступний
S<розділ...>

=item Запис до Export Storage Domain від імені 36:36

RHV-M не зможе прочитати файли і каталоги з Export Storage Domain, якщо
їхнім власником не буде UID:GID 36:36. Якщо значення UID:GID виставлено
неправильно, ви побачите повідомлення про проблеми з імпортуванням даних з
віртуальної машини.

Коли ви запускаєте virt-v2v I<-o rhv> від імені користувача root, virt-v2v
намагатиметься створити файли і каталоги із правильними записами
власників. Якщо ж virt-v2v запускатиметься від імені непривілейованого
користувача, програма, ймовірно, працюватиме, але вам доведеться вручну
змінити права власності на файли і каталоги після завершення роботи
virt-v2v.

=item Запис до libvirt

Якщо використовується параметр I<-o libvirt>, може виникнути потреба у
запуску virt-v2v від імені користувача root для уможливлення запису до
каталогу загальносистемного екземпляра libvirt (тобто до C<qemu:///system>)
і до типового каталогу для образів дисків (зазвичай,
F</var/lib/libvirt/images>).

Ви можете уникнути цього, налаштувавши розпізнавання у з'єднанні із libvirt,
див. L<http://libvirt.org/auth.html>. Крім того, можна скористатися
параметром I<-oc qemu:///session>, використання якого призведе до запису
даних до каталогів libvirt вашого користувача.

=item Writing to Openstack

Because of how Cinder volumes are presented as F</dev> block devices, using
I<-o openstack> normally requires that virt-v2v is run as root.

=item Запис до Glance

Ця дія I<не> потребує прав доступу root (фактично, вона, ймовірно, не
працюватиме з ними), але може потребувати прав доступу спеціалізованого
користувача і/або створення скрипту для встановлення змінних середовища,
пов'язаних із розпізнаванням користувача. Зверніться до документації із
Glance.

=item Writing to block devices

This normally requires root.  See the next section.

=back

=head2 Writing to block devices

Some output modes write to local files.  In general these modes also let you
write to block devices, but before you run virt-v2v you may have to arrange
for symbolic links to the desired block devices in the output directory.

For example if using I<-o local -os /dir> then virt-v2v would normally
create files called:

 /dir/name-sda     # first disk
 /dir/name-sdb     # second disk
 ...
 /dir/name.xml     # metadata

If you wish the disks to be written to block devices then you would need to
create F</dir/I<name>-sda> (etc) as symlinks to the block devices:

 # lvcreate -L 10G -n VolumeForDiskA VG
 # lvcreate -L 6G -n VolumeForDiskB VG
 # ln -sf /dev/VG/VolumeForDiskA /dir/name-sda
 # ln -sf /dev/VG/VolumeForDiskB /dir/name-sdb

Note that you must precreate the correct number of block devices of the
correct size.  Typically I<-of raw> has to be used too, but other formats
such as qcow2 can be useful occasionally so virt-v2v does not force you to
use raw on block devices.

=head2 Minimal XML for -i libvirtxml option

Якщо використовується параметр I<-i libvirtxml>, вам слід буде вказати
певний файл XML libvirt. Написання такого файла «з нуля» є доволі марудною
справою, отже, вам буде корисний наведений нижче шаблон.

B<Зауважте, що цим слід користуватися лише для тестування і/або там, де ви
впевнені у своїх діях!> Якщо у вас є метадані libvirt для гостьової системи,
завжди користуйтеся ними, а не цим шаблоном.

 <domain type='kvm'>
   <name> NAME </name>
   <memory>1048576</memory>
   <vcpu>2</vcpu>
   <os>
     <type>hvm</type>
     <boot dev='hd'/>
   </os>
   <features>
     <acpi/>
     <apic/>
     <pae/>
   </features>
   <devices>
     <disk type='file' device='disk'>
       <driver name='qemu' type='raw'/>
       <source file='/path/to/disk/image'/>
       <target dev='hda' bus='ide'/>
     </disk>
     <interface type='network'>
       <mac address='52:54:00:01:02:03'/>
       <source network='default'/>
       <model type='rtl8139'/>
     </interface>
   </devices>
 </domain>

=head2 In-place conversion

Крім того, можна скористатися virt-v2v у сценаріях, де сторонню віртуальну
машину вже імпортовано до заснованого на KVM гіпервізору, але вона все ще
потребує коригування у самій гостьовій системі для того, щоб її можна було
запустити на новому віртуальному обладнанні.

У цьому випадку припускається, що віртуальну машину призначення створено
стороннім інструментом у підтримуваному гіпервізорі на основі KVM з
використанням налаштувань і вмісту початкової віртуальної машини, але з
використанням віртуальних пристроїв, які краще пристосовано до KVM
(наприклад, сховища і мережі virtio тощо).

Далі, щоб уможливити завантаження і роботу гостьової операційної системи у
зміненому середовищі, можна скористатися такою командою:

 virt-v2v -ic qemu:///system converted_vm --in-place

Virt-v2v проаналізує налаштування перетвореної віртуальної машини
C<converted_vm> у екземплярі libvirt C<qemu:///system> і застосує
різноманітні виправлення у налаштуваннях гостьової операційної системи, щоб
зробити їх відповідними до налаштувань віртуальної машини. Це може включати
встановлення драйверів virtio, налаштовування завантажувача, точок
монтування, інтерфейсів мережі тощо.

Якщо під час виконання дії станеться помилка, virt-v2v завершить роботу із
кодом помилки, залишивши віртуальну машину у невизначеному стані.

=head2 Machine readable output

Для виведення даних у зручному для машинної обробки форматі можна
скористатися параметром I<--machine-readable>. Додавання цього параметра
робить зручним використання virt-v2v з інших програм, графічних інтерфейсів
тощо.

Існує два способи використання цього параметра.

Спочатку, скористайтеся цим параметром окремо, щоб опитати систему щодо
можливостей виконуваного файла virt-v2v. Типово виведені дані виглядатимуть
якось так:

 $ virt-v2v --machine-readable
 virt-v2v
 libguestfs-rewrite
 colours-option
 vdsm-compat-option
 input:disk
 [...]
 output:local
 [...]
 convert:linux
 convert:windows

Виводиться список можливостей, по одній на рядок, і програма завершує роботу
зі станом 0.

Записи C<input:> і C<output:> стосуються аргументів параметрів I<-i> і I<-o>
(вхідного і вихідного режимів), які підтримуються цим виконуваним
файлом. Записи C<convert:> стосуються типів гостьових систем, підтримку
перетворення яких передбачено у цьому виконуваному файлі.

По-друге, можна скористатися цим параметром у поєднанні із іншими
параметрами для того, щоб зробити звичайні виведені програмою дані
придатнішими для подальшої машинної обробки.

У поточній версії це означає таке:

=over 4

=item 1.

Повідомлення смужки поступу можна обробляти зі стандартного виведення,
шукаючи їх за таким формальним виразом:

 ^[0-9]+/[0-9]+$

=item 2.

Програма, яка надсилає виклик, має обробляти повідомлення, надіслані до
стандартного виведення, (окрім повідомлень смужки поступу) як повідомлення
щодо стану. Ці повідомлення може бути записано до журналу і/або показано
користувачеві.

=item 3.

Програма, яка надсилає виклик, має обробляти повідомлення, надіслані до
stderr як повідомлення про помилки. Крім того, virt-v2v завершує роботу із
ненульовим кодом стану, якщо станеться критична помилка.

=back

У virt-v2v E<le> 0.9.1 взагалі не передбачено підтримки параметра
I<--machine-readable>. Цей параметр було додано під час переписування
virt-v2v у 2014 році.

It is possible to specify a format string for controlling the output; see
L<guestfs(3)/ADVANCED MACHINE READABLE OUTPUT>.

=head1 ФАЙЛИ

=over 4

=item F</usr/share/virtio-win>

(Необов’язково)

Якщо існує цей каталог, драйвери virtio для гостьових систем Windows буде
знайдено у цьому каталозі і встановлено до гостьової системи під час
перетворення.

=back

=head1 ЗМІННІ СЕРЕДОВИЩА

=over 4

=item C<VIRT_V2V_TMPDIR>

=item C<LIBGUESTFS_CACHEDIR>

Location of the temporary directory used for the potentially large temporary
overlay file.  If neither environment variable is set then F</var/tmp> is
used.

To reliably ensure large temporary files are cleaned up (for example in case
virt-v2v crashes) you should create a randomly named directory under
F</var/tmp>, set C<VIRT_V2V_TMPDIR> to point to this directory, then when
virt-v2v exits remove the directory.

Див. розділ L</Місце на диску> вище.

=item C<VIRT_TOOLS_DATA_DIR>

Ця змінна визначає каталог, у якому містяться файли даних, які
використовуються для перетворення Windows.

Зазвичай, потреби у встановленні власного значення немає. Якщо значення не
встановлено, буде використано вбудоване типове значення (щось схоже на
F</usr/share/virt-tools>).

Цей каталог може містити такі файли:

=over 4

=item F<rhsrvany.exe>

(Потрібен для перетворень гостьових систем Windows)

Це виконуваний файл для Windows RHSrvAny, який використовується для
встановлення скрипту «firstboot» у гостьові системи під час перетворення
гостьових систем Windows.

Див. також C<https://github.com/rwmjones/rhsrvany>

=item F<pvvxsvc.exe>

Це виконуваний файл Windows, що постачається разом із VMDP SUSE,
використовується для встановлення скрипту «firstboot» у гостьові системи
Windows. Він знадобиться, якщо ви маєте намір використовувати параметри
I<--firstboot> і I<--firstboot-command> для гостьових операційних систем
Windows.

=back

=item C<VIRTIO_WIN>

This is where virtio drivers for Windows are searched for.  It can be a
directory I<or> point to F<virtio-win.iso> (CD ROM image containing
drivers).

Якщо не встановлено, відбуватиметься пошук драйверів; знайденим
вважатиметься драйвер, який буде першим знайдено у одному з цих місць (за
пріоритетністю):

=over 4

=item F</usr/share/virtio-win/virtio-win.iso>

Образ ISO, де містяться драйвери virtio для Windows.

=item F</usr/share/virtio-win>

Розгорнута ієрархія драйверів virtio для Windows. Зазвичай, там є не усі
драйвери, тому слід надавати перевагу образу ISO.

=back

See L</Enabling virtio>.

=back

Опис інших змінних середовища наведено у розділі L<guestfs(3)/ENVIRONMENT
VARIABLES>.

=head1 ІНШІ ІНСТРУМЕНТИ

=over 4

=item L<engine-image-uploader(8)>

Цей інструмент може називатися C<engine-image-uploader>,
C<ovirt-image-uploader> або C<rhevm-image-uploader>. За його допомогою можна
скопіювати гостьову систему з одного домену сховища експортування oVirt або
RHV до іншого. Його використання надає змогу імпортувати лише ті гостьові
системи, які раніше було експортовано з іншого екземпляра oVirt/RHV.

=item L<import-to-ovirt.pl|http://git.annexia.org/?p=import-to-ovirt.git>

Цим скриптом можна скористатися для імпортування гостьових систем, які вже
запущено у KVM до oVirt або RHV. Щоб дізнатися більше, ознайомтеся із цим
дописом у блозі автора virt-v2v:

L<https://rwmj.wordpress.com/2015/09/18/importing-kvm-guests-to-ovirt-or-rhev/#content>

=back

=head1 ТАКОЖ ПЕРЕГЛЯНЬТЕ

L<virt-p2v(1)>, L<virt-customize(1)>, L<virt-df(1)>, L<virt-filesystems(1)>,
L<virt-sparsify(1)>, L<virt-sysprep(1)>, L<guestfs(3)>, L<guestfish(1)>,
L<qemu-img(1)>, L<engine-image-uploader(8)>,
L<import-to-ovirt.pl|http://git.annexia.org/?p=import-to-ovirt.git>,
L<nbdkit(1)>, L<nbdkit-vddk-plugin(1)>, L<http://libguestfs.org/>.

=head1 АВТОРИ

Matthew Booth

Cédric Bosdonnat

Tomáš Golembiovský

Shahar Havivi

Roman Kagan

Mike Latimer

Nir Soffer

Richard W.M. Jones

Pino Toscano

Tingting Zheng

=head1 АВТОРСЬКІ ПРАВА

Copyright (C) 2009-2020 Red Hat Inc.

